Радой Ралин
Унгарски градец

chitanka.info

Беше пътят задръстен

от войска и коли.

Бяха паднали гъсти,

непрогледни мъгли.

И на път бе — да спреме

във градеца пред нас,

на крака да подремнем,

да починем за час.

Беше толкова черно

и напред, и назад.

Като в сън ни се мерна

стар и тесен площад.

С плътно спуснати щори

вече къщите спят.

Няма никакви хора,

пуст е градският път.

Заковали отрано

свойте пътни врата,

всичко живо, прибрано,

се е свило в нощта.

Всред площада бди само

като воин пост

върху кръста от камък

изоставен Христос.

Ние бием вратите

с вкочанясал юмрук

и ругаем сърдити —

нито глас, нито звук.

Ще си тръгнем обратно

пак по градския път.

Непознатия град ний

ще намразим до смърт.

Беше паднала гъста

и студена мъгла.

Тъй вървяхме до късно

с вкочанели тела.

1946

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.